Už je to pár neděl, co jsem se vrátila z biologického soustředění.. z Fluonoci.. byla jsem tam s lidičkami, o kterých jsem již několikrát psala. Jsou to lidi, které jsem poznala více než před rokem a od té doby mi totálně mění můj život. Již jsem s nimi procestovala mnoho míst a nyní jsem byla v Podyjí. Bylo tam skutečně nádherně. Rozmanitá příroda, ne jako v Praze.. v Podyjí je tolik různorodá biodiverzita, že je to pro mě vždy šok.. stejně jako loni v Bílých Karpatech.. úžasné.. tohle Moravákům závidím a když jsem viděla, jak si poté večer zalezou do hospod a pijí tam víno, opijí se, následně zpívají písně tím svým hantécem.. myslím, že si té přírody ani neváží. Vůbec netuší, jaký poklad mají přímo před sebou. Toulali jsme se pět dní mezi vinicemi, na kterých bylo skutečně neskutečné vedro a hledali jsme užovku stromovou. Za to utrpení stála.. je nádherná. Také jsme našli několik krajníků pižmových, kteří mají naprosto úchvatnou barvu. Bylo mi zde nádherně.. tak jako vždy, když jsem s těmito lidmi. A tak jsem si kousek té krásy musela odvést domů. Doma skončila kudlanka. Již jsem jednu měla.. koupenou na burze, ale ta mi shodou okolností utekla.
Asi jsem blázen, ale děsně se mi líbí. Je to naprosto dokonalý predátor. Člověk jí tam šoupne mouchu a během několika okamžiků je po ní a kudlanka si ji pěkně láduje do břicha.. poté se rozhlédne, jde ke kapce vody a ještě večeři zapije.
Také se mi to zlatíčko nedávno svléklo. Celkem mě překvapilo, o jak velký kus povyrostla. Uloví teď mnohem větší mouchu než předtím, jsem na ni pyšná 😀
Zrovna dnes jsem ji pozorovala asi půl hodiny, jak loví vosičku, která byla na ni příliš velká.. nakonec ji ale přece jenom pokořila. Člověk by neřekl, jak „obyčejný“ hmyzák může být tak šíleně fascinující.
Chci trochu zaktuálnit informace.. a tak musím zmínit, že mám doma i strašilky.. ty už mám, ale déle. Nejdříve jsem měla jen dvě.. každou jinou, ale jedna se rozmnožila partenogenezí, a tak mi jich tam teď leze hned několik. Jestli se budou ještě dále množit vážně nevím, co si s nimi počtu, nemohou svůj počet zvětšovat donekonečna.. proč je ale zmiňuji? První důvod jsem již řekla, aby zde byly ucelené informace, ale také proto, že i strašilky jsou velmi zajímavé.. tedy aspoň pro mě. První zajímavost, o které nevím, jestli ji víte, je ta, že jí jen listy ostružiníku a nic jiného a druhá věc, která mě zaujala mnohem více, je ta, že se svlékají stejně jako kudlanka, ale na rozdíl od kudlanky strašilky svojí starou svlečku, ze které vylezou sní, což kudlanka neudělala a nechala ji napospas svému osudu.
Možná nejste retardovaní jako já a je vám to fuk, ale já jsem z toho úplně vydřená 😀
PS: Omlouvám se.. nemám fotky.. zvěřinec je na chatě a zapomněla jsem ho vyfotit, takže později.. mám jen fotky z mobilu.. a ty vidět nechcete.. věřte mi.. ta kvalita.. děs běs
Doplnění fotky.. už jsme ji cvakla.. 10.07.2018
Toto ignorujte.. aspoň prozatím teprve se učím a momentálně něco zkouším:
Přes 6 let se věnuji focení, a ještě déle zkoumání přírody. Myslím si, že nejdůležitější je probudit lásku k přírodě již od útlého věku, a proto ukazuji dětem, jak je příroda dokonalá, a pomáhám jim se začátky fotografování, aby věděli, jak správně, rychle a jednoduše její krásu zaznamenat na snímky.
S radostí inspiruji mladou generaci v kreativním focení, protože skrz hledáček člověk vše vidí z jiného úhlu pohledu, a ráda je přitom učím spoustu nového o všem, co kolem sebe přitom v přírodě najdou.
Zde najdete můj příběh…
View Comments
Strašilky jsem doma měla před pár lety, jak ty klasické, co připomínají větvičky stromu, tak ty více "znepokojivé", skoro jako by to byli opravdoví malí štíři...a ty jsem měla ze všech přeci jen nejradši. :) Dodnes mám dvě z nich vysušené a uchované v jedné nádobce. Pořád vypadají, jako by byli ve střehu..